Aristoteles

Aristoteles

Aristoteles, født 384 f.kr. og død 322 f.kr. ble som 17åring elev ved Platons skole, Akademiet. Da Platon døde i år 347 f.kr. hadde Aristoteles vært elev ved Akademiet i ca. 20 år. Platon hadde planer om å la Aristoteles overta Akademiet etter Platons død, men tok plutselig en kjapp vending og valgte sin egen sønn som arvtager. Aristoteles valgte så å dra til Lille-Asia, hvor han studerte og observerte naturen og omgivelsene. Han giftet seg og fikk en datter(navn er uviktig), og da kona døde i år 335 f.kr. valgte han å dra tilbake til Athen hvor han på nytt giftet seg. Han fikk en sønn som fikk navnet Nikomakhos, som han senere skrev en etikkbok til. Boken fikk tittelen " Den nikomakhiske etikk", men ble kalt "Etikken". Dette sies å være den viktigste kilden til moralskfilosofiske vurderinger.

Ikke overraskende delte Aristoteles mange av meningene til Platon, men det var noen punkter som skilte de. Der Platon mente virkeligheten var delt i to, mente Aristoteles at det som var virkelig, var slik vi oppfatter tingene. Tingene består av både form og stoff, hvor formen er det som gjør at vi gjenkjenner tingen, og stoffet er det tingen må være i for å kunne fungere. For eksempel et menneske. Vi kjenner igjen formen, men uten kjøtt, blod og bein vil vi ikke være til mye tess.

Aristoteles tok utgangspunkt i naturen når han skulle utforske "hva som finnes i verden". Det besto ikke av å reise rundt og lage mange leksikon og floraer om livet på jorden. Det besto av å filosofere og resultatet av denne filosoferingen, ble en slags mulighet - virkelighets prosess. Det vil si at forskjellige ting har forskjellige egenskaper og potensiale til å bli til noe. For eksempel har en baby mulighet og potensiale til å bli et voksent menneske. Når babyen blir et voksent menneske, kan vi si at prosessen virkeliggjøres. Men det ligger også en usikkerhet i dette, for ting kan gå galt på veien til å bli et voksent menneske. I oppveksten kan babyen komme opp i hendelser som fort kan føre til at den ikke når potensiale sitt. På veien til å bli et voksent menneske, trenger babyen mange ting. Den trenger for det første mat og drikke. Dette kan vi se på som årsaker utenfor tingen, babyen, og disse årsakene ble kalt "bevirkende årsaker" av Aristoteles.

Kilder:

[] Eksistens - læreboken