Les+mer+om+Kierkegaard

==**Søren Aabye Kierkegaard** ==

Søren Aabye Kierkegaard ble født 5. mai 1813 og døde den 11. november 1855. Kierkegaard var en dansk teolog, psykolog og filosof, og regnes i dag som den største danske filosofen i historien og far til eksistensialismen. Han regnes som hovedmannen bak den kristne eksistensialismen, etter Jean-Paul Sartre og hans ateistiske eksistensialisme.

Noe som er karakteristisk for hans verker fra hans første fase av hans forfatterskap er at det er utgitt under pseudonymer. Et pseudonym er et oppfunnet navn, likt som et dekknavn eller et alternativ til forfatterens riktige navn. Så han brukte altså ikke sitt eget navn under sine første verker. Han forteller derimot i "Etterskriften" om sine verker, alle av dem - selv de han brukte et annet navn på. Det sies også at nettopp det at han brukte pseudonymene gjorde at forståelsen av Kierkegaards verker ble opp til hver enkelt å ta stilling til, ettersom at ingen visste at det var han som hadde skrevet det. Samtidig som dette gav han ut en del religiøse "taler", som i 1845 ble samlet under en tittel - Atten opbyggelige Taler - og disse ble gitt ut under hans navn. Han valgte å gå ut med sitt navn for å vise at han så på seg selv som en religiøs og kristelig forfatter.

Hans eksistensielle filosofiske tanker kretset rundt de forskjellige stadiene mennesket hadde på veien gjennom sitt liv. Disse "stadiene" var noe han skrev om i mange av verkene sine, men man kan samle de samme under noen begreper og lage en slags definisjon på det hele. Religiøsitet A: Man er kristen i den form at man gjør aftensbønn og går i kirken av ren rutine. Man gjør det ikke fordi man tror, bare fordi man er vandt til det og gjør det av gammel vane. Denne formen er ikke godkjent. Religiøsitet B: Dette er den dype forståelsen av den kristne tro. Man skjønner at Gud blir født som menneske og dør for så å opp stå igjen for å frelse mennesket.
 * Spissborgeren: Han mener at det som skiller mennesker fra dyr er at de har et "selv" - altså en bevissthet. Bevisstheten gjør at man kan forholde seg selv til seg selv. Dette er noe som spissborgeren ikke gjør. Man har ikke sett seg selv i denne delen av livet, og vil derfor leve et liv fylt av likegyldighet.
 * Estetikeren: Dette er stadiet da man er tvunget til å forholde seg til sitt eget live, men man prøver å rømme fra det. Dette gjør man gjennom for eksempel forbruk og ødselhet. Man vil flykte fra sin eksistens.
 * Mellom stadiet - ironikeren: Dette mellomstadiet er når du innser at du er nødt til å leve med selvet. Man forsøker å godta dette gjennom ironi med seg selv. Etter hvert vil man bli fortrolig med selvet, og ta spranget videre.
 * Etikeren: Da blir man etikeren. Det som kjennetegner dette punktet er det ærlige og det ansvarlige. Man lever i trådt med eksistensen og ikke fornekter seg selv. Etter som tiden går vil man bli grepet av en angst. Man vil begynne å tenke over sin eksistens.
 * Mellomstadiet - humor: Da kommer man til det andre mellom stadiet. Dette er også basert på humor.
 * Det religiøse stadiet: Dette området kan man dele inn i to hoveddeler.

Gjennom disse stadiene forklarer Kierkegaard hvordan mennesket går gjennom livet, og hvordan vi forholder oss til det ved hvordan vi oppfører oss. Vi lærer mye om oss selv og om verdenen rundt oss gjennom stadiene. Det vises gjennom at vi hele tiden er på vei mot stadier som viser større innsikt enn det forrige. Den religiøse delen er naturligvis trukket på grunn av Søren sin bakgrunn med faren og teologistudier.